У Галерији Народне библиотеке Вук Караџић јавности је представљена четврта књига из едиције Грађење Крагујевца аутора Верољуба Трифуновића под називом Од самоуправљања до кризе, која обухвата период од 1965. до 1990. године.
То је, према речима аутора, период када се Крагујевац бурно развијао. Запосленост је расла из године у годину. Плате, такође. У град је дошло 60 000 људи. Територија се удвостручила. Аутомобили су улазили у скоро све породице. Почео је масовни туризам. Појавиле су се викендице – вид другог становања.
У том периоду изграђена су два водоводна система и постројење за пречишћавање отпадних вода које, како каже Трифуновић, Београд тек сада сања. Изграђен је Клинички центар, Универзитет, Музеј 21. октобар у Шумарицама, Народни музеј, хала Језеро, комлекс отворених базена, регулисано је корито Лепенице.
Највећи део изграђеног фонда Крагујевца настао је у тих четврт века. Изглeдало је да су могућности неограничене. Могло се планирати и улазити у реализације свих нових пројеката. Био је то златан период за планере, пројектанте и градитеље, сећа се Трифуновић, који је те 1965. године дипломирао и почео да ради у тадашњој Дирекцији за урбанизам.
Град Крагујевац је поље мог професионалног рада и истраживања више од 60 година. У урбанистичкој институцији провео сам цео званични радни век до 2005. године. У многе подухвате био сам непосредно укључен, а ова књига само је још један прилог хроници грађења. То схватам као дуг према Крагујевцу.