За велики допринос успешној реализацији програма „Заједно за заједницу“ и анимирању локалних послодаваца да ангажују особе из маргинализованих група, град Крагујевац је поред Суботице, Крушевца, Пирота, Врања и општине Алексинац добитник признања. Признања је на завршној конференцији пројекта „Побољшање услова живота Рома и Ромкиња и других маргинализованих група у време пандемије КОВИД-19“ одржаној у Палати Србије, у присуству министарке за рад, запошљавање, борачка и социјална питања Дарије Кисић Тепавчић и шефа Одсека за развојну сарадњу Амбасаде Немачке, Кристијана Шилинга, уручила Виолета Јовановић, извршна директорка НАЛЕД-а. У име града Крагујевца признање је уручено др Гордани Дамњановић, чланици Градског већа за здравство и социјалну заштиту.
Фокус пројекта „Побољшање услова живота Рома и Ромкиња и других маргинализованих група у време пандемије КОВИД-19“ био је на ромској популацији као нарочито угроженој категорији. У Србији живи око 150 хиљада Рома и Ромкиња и превасходно су ангажовани ''на црно'', а нешто мање од 30 хиљада се налази на евиденцији Националне службе за запошљавање.
Једна од кључних компоненти пројекта био је програм „Заједно за заједницу“, осмишљен по узору на немачки модел јавних радова. Пут до привременог радног ангажовања нашло је 240 Рома, Ромкиња и особа из других рањивих категорија у шест локалних самоуправа.
Партнери на пројекту су у сарадњи са Институтом за јавно здравље Србије „Др Милан Јовановић Батут“ реализовали и здравствене радионице у 54 подстандардна ромска насеља широм земље, где су грађанима указали на важност превенције, вакцинације и заштите од вируса КОВИД-19. Такође, заједно са Сектором за ванредне ситуације МУП-а Србије осмишљене су и препоруке за бољу заступљеност и интегрисање маргинализованих група у систем заштите и спасавања.
Пројекат „Побољшање услова живота Рома и Ромкиња и других маргинализованих група у време пандемије КОВИД-19“ је део програма Немачке развојне сарадње „Инклузија Рома и других маргинализованих група у Србији“ који ГИЗ спроводи у сарадњи са Министарством за људска и мањинска права и друштвени дијалог.
Роми и Ромкиње, особе са инвалидитетом, жене жртве насиља, самохране мајке, дугорочно незапослени и особе из других рањивих група имали би веће шансе за сигурно и легално запослење, уколико би задржали социјалну помоћ. Губитак тог права у случају проналажења посла један је од кључних разлога зашто не желе да буду пријављени и себе излажу ангажовању без икакве заштите, закључено је на завршној конференцији. Учесници конференције су се сложили да је неопходна измена Закона о запошљавању и осигурању у случају незапослености у циљу отклањања ове препреке. Предложено је и да се размотри могућност да припаднике рањивих група кроз мере активне политике запошљавања може да ангажује цивилни сектор, као и да се обезбеде већа средства за њихово ангажовање тако што би програми међународних донатора добили исте погодности као и програми финансирани из буџета.